![Постингът е бил сред най-популярни в категория в Blog.bg Постингът е бил сред най-популярни в категория в Blog.bg](https://blog.bg/images/page/icon_post_populyaren.gif)
ПО ПОВОД ПОСТИНГА, КОЙТО КОПИРАХ В БЛОГА СИ И КОМЕНТАРА НА Г/Н ГАРДЕНЕР
На 9. 09. 1944 г. родителите ми живият в Калофер, където си имат аптека. Една сутрин в 5 ч. на вратата се тропа, въоръжени мъже викат баща ми за кратка справка. Не казват къде. Отива той, но не се връща. Аз съм на 6 месеца, сестра ми е на 2 години и 4 месеца. Майка ми тръгва след ден-два да пита за него в общината и милицията, те твърдят, че не знаят нищо във връзка с това. /!?!?!/
Тогава тя отива при съседката си, помня името й, Гошка, която познавала доста от тези, които биха могли да сторят това. Тръгва Гошка да търси баща ми и достига до важна информация – още на следващия ден с влак той е интерниран в затвора на с. Бистрец до Враца. Гошка взема някаква бележка от тукашен комисар и пътува до затвора в с. Бистрец. Да достигне до там с влака са й били необходими 2 денонощия. Успява да се срещне с директора на затвора благодарение на „документа”, който й е даден от Калофер, но директорът на затвора иска друг документ. На въпроса там ли е баща ми – никакъв отговор.
Ще продължа с оритите на Гошка да освободи баща ми, като отбелязвам, че тя достига до много важна информация – доносът срещу баща ми е направен от един продавач на лекарства в Калофер, който прави това незаконно, не плаща никакви данъци и няма образование да върши тази работа. Помня името му, Аврамов.
Този донос е причината баща ми да бъде прибран и да го изпратят /по същество/ в концентрационен лагер. В затворите в окръг Пловдивски било претъпкано с фашисти, в затвора в с. Бистерец имало място на двора. Там имало чешма, интернираните са нямали покрив, били са хранени веднаж на 5-10 дни с парче хляб.
Началниците на затворите са чакали от Героги Димитров, тогава още в Москва, телеграма, какво да сторят със задържаните. След получаването на телеграмата те са били разстрелвани. Технологията е била следната: Изкопават се някъде на скришно място масови гробове и когато те са готови в зависимвост от обема им фашистите са били откарвани до тях с камиони и застрелвани. Най-голяма концентрация на такива гробове е имало около с. Габарево, където още се откриват такива. Габаревско, освен с легендата за наследничите на руския трон, неубити от Ленин, се твърди, че след Деветото тук е било като скотобойна. Отрит е масов гроб на разстреляни фашисти дори в двора на църквата. Предполага се, че там е и попът на селото, обвинен в грабеж на народа. Търсйки неговите кости попадат на този масов гроб, който Светият синод иска да бъде преместен от двора на църквата, защото застреляните не са били църковни служители.
Една отклонение:
По същия метод са действали и убийците в ГДР. Там върху масовите гробове – почти всички в горите – са били засаждани дръвчета. Сега със специална техника откриват костите на убитите под земята и разкопават горските масиви за да индентифицират жертвите.
В затвора в Бистрец обече телеграма от Москва не идва. Според някакъв вътрешен правилник ако до месец няма решение що да се стори с фашистите, пускали са ги. Някои обаче не дочаквали да ги изритат от затвора, умирали са от глад и изтощение.
Връщам се на делата на Гошка. Получава тя документ от Калофер, какъвто началникът на затвора иска, пак пътува два дни и влиза при него. Сега той дава информация, че този човек е бил в затвора и вече не е там. Нищо друго. А човека го няма - пуснат ли е, застрелян ли е? Минава седмица след връщането на Гошка в Калофер, от баща ми никаква вест. Ето какво е станало:
Във Враца, той има сестра. Как е изминал 7 км. от затвора до нея не е ясно, но е успял. Тя не могла да го позне. Един брадясъл жив скелет с дрехи, несменяни от месец. Не е имал сили да влезе в къщата, до там са стигнали силите му. Изкъпали го, започнали да го захранват, той няма никакви сили. Казал обаче да изпратят телеграма до Калофер, че е жив. Изпратили са хората телеграмата, но началника на пощата в Калофер, и той фашист, интерниран някъде или пък разстрелян, няма нито кой да я получи нито кой да я занесе на адреса. Десетина дни са били достатъчни баща ми да започне отова да ходи сам, да се храни. Дали му пари за влака и след ден път той се прибира в дома си. На 40-я ден от изчезването му.
Така той остава жив благодарение на обстоятелството, че Георги Димитров не е изпратил в този провинциален затвор телеграма да застрелят фашистите в него. Добре, че не е умрял от глада и от нощуването с ежедневните си дрехи на открито, било е вече м. октомври.
Това е началото на дейността на народните отмъстители, партизаните. После тази практика е била прекратена, разстреите се извърщват на база на решение на тричленка, наречена състав на Народния съд. Колко хора са разстреляи с присъда от Народния съд никогя няма да стане ясно, но предпочмитаните са били кметът, попът, докторът, полицаят или горският, директорът на училището, щефът на пощата, интелигенцията. Още на времето Ленин е казал, че интелигенцията е реакционна маса, не продължават указанията що да се прави с нея.
Да се каже дори приблизително колко хора са застреляни по доноси срещу тях веднага след Деветото е невъзможно. Статистика не е имало, после комунистите въведоха стъкмистика за броя на жертвите. Указанията на Георги Димитров са били, никаква милост за фашистите. Достатъчно е било да се каже за някой, този е фашист и той е ставал разход...
Баща ми е бил при общи условия – на двора. Други фашисти обаче са били в сградата на затвора, където са били разпитвани, изтезавани. И откарвани някъде, където вероятно са ги разстрелвали.
Да завърша с хепиенд. Началникът на пощата в Калофер, помня името му, чичо Христо, и той извикан за справка след около месец се връща. Той живееше на втория етаж на пощата. Прибирайки се, освен, че нямал сили да се качи до жилището си, нямал и сили да говори. Бяха приятели с баща ми и когато се срещаха от първо лице знам за този ужас. И майка ми е разказвала за тези преживелици, които са могли да завършат по много страшен начин, ако Димитров е бил изпратил телеграма и до Врачанския затвор.
ГРАДСКИ ЕСКИЗИ N 70 Многообразие на ви...
До Витоша по въздух и земя
Това за писмата от Димитров, вярваш ли го? Оти лъжеш децата? В селото на майка ми НЯМА НИТО ЕДИН арестуван. По-късно най-богатият селянин, с 200 дка имот, беше съден за укриване на жито за "държавните доставки" и изпратен в Белене. От където се връща жив и здрав. И тия зверове, комунистите, го назначават... пазач на зарибения микроязовир. Там разполагал с къщичка и черпел гости с прясна рибка. И брат ми между тях. В България Н Я М А масови убийства на интелигенти, за разлика от Русия. Няма и колхози. Няма затворени черкви, 1-2 попове са осъдени за ПОЛИТИЧИСКА дейност...
Но майка ми помни посещения в Централния затвор ПРЕДИ 9-ти. Във "Фоайето" е монтирана бесилката. Жената на осъдения на смърт Никола Ботушев, се разхождала около нея и като луда подрусвала на ръце кърмаче, макар че не плачело. Баща ми не се появил на свиждане, и майка ми попитала един полицай защо може да е това - кърпичката му била вързана на парапета (като във Виенската опера) като знак, че ще се яви. Полицаят злобно й казал, че къричката може да е тука, но него вече да го няма. На връщане майка ми припада в трамвая, за първи и последен път в живота си...
![](https://blog.bg/photos/profile/68807.jpg)